A fost o epidemie de gripă. La începutul anilor '90.
7 % din populație a fost omorâtă.
- Asta înseamnă jumătate de miliard. - Știm că lumea voastră
n-a avut rol în pandemia care ne-a decimat orașele.
- Bine, Claude ... - Subiectul e tabu, Fancher ?
Mă întreb dacă va exista o pedeapsă pentru ce ne-au făcut.
Știi ceva despre grupul cu care lucrează Pope ?
- Lambert e implicat și el. - Sunt fanatici.
E o operațiune secretă. Se numesc Indigo.
- Un fel de rețea ? - Școală.
Sunt aleși, antrenați, soldați pentru ei.
Și sunt plasați aici ca agenți latenți.
După munca făcută să te plaseze aici,
ai risca misiunea când suntem atât de aproape de ziua cea mare ?
Documentele au fost furate din departamentul meu ?
Oricine obține informații de pe etajul tău, le obține de la tine.
E Quayle.
E spionul perfect.
Cum ți-a fost ziua, sărbătoritule ?
Asta e mama ta ?
Ea e ?
Da.
Ăsta e tatăl tău ?
Îmi pare rău, trebuie să întreb.
Știi cum să te semnezi, Clare ?
Sau inițialele tale ?
Aici.
BERLIN 1997, PARTEA CEALALTĂ
Ascultați, cu toții.
Avem o nouă achiziție în familia noiastră azi.
E o fată foarte curajoasă, la fel ca fiecare dintre voi.
Și sigur vă amintiți prima voastră zi aici,
deci, mă aștept să îi arătați aceeași blândețe
ce v-a fost arătată.
Ia loc, Clare, acolo.
Aș vrea să deschideți cărțile la pagina 12.
Spencer.
Te rog citește prima propoziție de la numărul unu.
Cum de nu ești afară cu restul ?
Vreau acasă.
Mi-e teamă că e imposibil.
Mi-e dor de mama și tata.
Aș vrea să-ți spun că se întorc.
Dar ești suficient de mare să înțelegi moartea.
E finalul.
Lumea nu e un loc drăguț, Claire.
Ar trebui să știi asta până acum.
E timpul să-ți schimbi pielea trecutului tău.
Să-ți crească alta.
Întărită cu mânie.
Nu știu cum.
Am urmărit un documentar despre natură, de curând.
Era foarte trist.
Era despre o gazelă care a rămas la marginea haitei sale,
care a fost prima mâncată când a atacat leul.
Dar gazela din centru, care s-a amestecat în mulțime, a trăit cel mai mult.
Și noi avem nevoie ca tu, Clare, să trăiești o viață lungă și bună.
Tu ești !
Închide aia.
Nu ne vor găsi aici.
Eu sunt Spencer.
- Îmi place proteza ta. - Serios ?
- Da, e strălucitoare și grozavă. - Nici măcar n-am nevoie de proteză.
- Dinții mei nu sunt atât de strâmbi. - Atunci, de ce o porți ?
Pentru că umbra mea o poartă.
Ce e o umbră ?
Nu ți-au spus ?
Tu ești.
Haide, Clare.
De cealaltă parte a ușii,
pot fi un alt eu.
La fel de deștept și curajos, de nostim sau de puternic,
pe cât poate să vrea să fie o persoană.
Clare ? Vino cu mine, te rog.
Unde mă duci ?
Vei fi bine.
Pregătește anestezia.
Nu.
Trebuie să fie conștientă.
Ce se petrece ?
Ascultă-mă, drăguțo.
N-am cum să spun asta frumos, dar ...
va trebui să-ți rupem picioarele și va durea.
Rău de tot.
Din cauză că am scris în cartea aia de la bibliotecă ?
Partea grea va trece repede.
Promit.
Cum te simți ?
Nu-mi pot mișca picioarele.
Va trebui să mănânci ceva.
Nu mi-e foame.
Nu e vorba dacă ți-e foame.
Nu înțeleg.
Nu știu ce-mi faceți.
Spune-mi ce vezi aici.
Pe mine.
Tatăl meu.
N-am mai schiat niciodată.
Cum de nu-mi amintesc asta ?
Pentru că fata aia din poze nu ești tu.
Desigur că e, uită-te la mine.
Acum 10 ani, ceva s-a întâmplat lumii.
Și foarte puțini oameni au știut.
S-a copiat.
S-a despărțit în două.
Gândește-te la asta ca la o ușă prin care poți trece
și de partea cealaltă e altă lume.
Cu alt eu, alt tu.
E imposibil.
Nu sunt proastă.
Tu ai zis. N-ai schiat niciodată.
Oamenii de dincolo arată ca noi,
se poartă ca noi, par ca noi,
dar nu-i confunda cu oamenii pe care-i iubești.
Acești oameni sunt motivul pentru care părinții tăi sunt morți.
Au murit de gripă.
Au creat acel virus ca să ne distrugă.
Acum, Clare ...
motivul pentru care a trebuit să-ți rupem picioarele
e pentru că cealaltă Clare și le-a rupt și ea.
Și din această zi,
e foarte important ca tot ce faci
să fie la fel ca ceea ce face ea.
De ce ?
Pentru că într-o zi, Clare,
nu știu când, dar într-o zi în viitorul tău,
vei merge în lumea lor
și le vei face rău
pentru tot ce au făcut părinților tăi
și pentru tot ce ne-au făcut nouă.
Ți-am pus hainele pe pat.
Ar trebui să intri la duș.
E totul în regulă ?
Știi ce părere am despre zilele de naștere.
Te rog.
Îți place să fii în centrul atenției.
Scumpo ?
Umidificatorul meu e gol.
Mai ai în pivniță.
Nu Montecristo numărul 2, de care îi plac tatălui tău.
- Peter, tocmai am pus sosul. - Îmi pare rău.
Trebuie să termin ceva. Te superi ?
Dacă se trezește, e problema ta.
Desigur.
Mulțumesc, dragă.
Ia sosul în 30 de minute.
Poate cineva a intrat și a furat documentele noaptea.
Se poate.
Pot fi menajerele. Poate fi ...
Poate fi bona.
Scurgerea ar putea fi ... Sunt mai mulți oameni care ar putea ...
Ai putea fi mai atent, te rog ?
N-avem timp pentru asta. Se poate întoarce într-o oră.
- Baia e aici ? - Da.
Ăsta e al ei ?
Da, ulei de pește. Îi place.
Miroase a alune.
Cianură, Peter.
E vremea să discutăm despre soția ta.
Pe 21 august și-a pierdut ultimul dinte de lapte.
D-l și d-na Fancher i-au lăsat un colier de argint cu o inimă
sub pernă în locul unui bănuț.
D-na Fancher îi face prânzul lui Clare în fiecare dimineață.
În timpul prânzului, Clare schimbă des
chips-urile cu bomboane sau dulciuri.
Subiectul preferat la școală sunt artele.
Mai exact, acuarelele.
Culoarea ei preferată e roz.
Satele de pe platou au fost asigurate în mod repetat
că nu e niciun risc de infecție
din cauza longitudinii lor, dar tragedia de azi
e alt semn că virusul Munchen devine mai puternic.
Ce e alarmant la răspândirea în teritoriile balcanice,
în ciuda carantinei de la granița germană,
e că fiecare tentativă de izolare de până acum a eșuat.
Numărul deceselor crește și va continua să crească
împreună cu frica și panica.
Între timp, cancelarul se întoarce de la conferința de la Koln.
Tatăl ei e următorul ca succesiune să conducă Diplomația.
Nu e pregătită.
Mai avem timp.
Dacă ratăm această șansă,
e vina noastră, nu a fetei.
O vom face cum trebuie.
Îmi poți spune ceva despre prima săptămână la școală ?
Am alergat 2 km în 11 minute,
apoi am mâncat prea mulți covrigei și am vomitat.
Jaco mi-a dat sucul lui pentru că s-a simțit prost.
Și îți amintești numele lui Jaco ?
Abelo ?
Așa e.
Foarte bine.
Nu fă asta.
Foarte bine.
Ai grijă la linie.
O-urile tale sunt strâmbe.
Clare.
Ce pot face pentru tine ?
Știi unde e Spencer ?
Vino. Stai jos.
A fost chemat,
trimis dincolo
într-o călătorie foarte asemănătoare cu cea pe care o s-o faci cândva.
Când o să-l revăd ?
Ți-e dor de el.
Nu trebuie să ai sentimentele astea.
Mă înțelegi ?
Nu ești o mică fată proastă,
care își poate face prieteni și iubiți, și speranțe, și vise.
Ești un soldat.
Dacă asta te înfurie,
gândește-te cine ți-a răpit asta și concentrează-te pe asta.
Felicitări.
Pentru ce ?
Acum suferi cu adevărat.
E frumos.
Înseamnă că crești.
Uite ce am, Terri. L-am găsit în curte.
Noapte bună.
Pot să iau o copie din Mândrie și Prejudecată ?
Umbra ta are un frate sau o soră ?
Stingeți becurile, fetelor.
Unde a mers la facultate ?
Universitatea de Arte din Berlin.
A studiat arhitectura.
În ce an a absolvit ?
2006, 2007 ?
Peter, haide. Concentrează-te.
Detaliile contează.
Bun, avea 24 de ani când ne-am cunoscut.
Prietenul meu Toby ne-a făcut cunoștință.
Lucra la Diplomație.
Lucra pentru tatăl ei.
Ar putea fi ?
Orice e posibil.
Îmi pare rău. E prea ...
N-o cunoști pe Clare.
Nu e ...
Poartă cașmir.
E ...
A gătit somon copt la cină. Uită-te la locul ăsta. E ea.
Toată treaba asta. Este ...
Bine.
Dacă ea e acest ...
spion pe care-l căutăm ...
- atunci a crescut dincolo. - Da.
Au introdus-o în viața asta.
Ce s-a întâmplat cu adevărata mea soție ?
Poate au schimbat-o cu mulți ani înainte să o cunoști.
De unde știu cu care m-am căsătorit ?
Nu știi.
Nu acum.
Știe cu ce te ocupi ?
Crezi că mi-a spart accesul de securitate ? Crezi că-i spun ?
Aduci documente acasă.
Documente pe care le pun în fiecare seară în seif.
Ce ?
Codul de acces de la seiful meu ...
e același ca parola de la telefonul meu mobil.
Dacă are acces la seif, are acces și la telefonul meu.
La naiba ! Doamne !
Știe toate locurile în care ai fost.
Așa a aflat de măcelar.
Da. Are sens de ce s-ar duce la ea.
Sunt terminat.
Am slujba asta de ani de zile.
Am fost compromiși tot timpul ăsta din cauza mea.
Ascultă.
E descoperită, da ?
Dar nu știe asta.
Avem avantajul acum, bine ?
Putem folosi asta în avantajul nostru.
Putem afla despre contactele ei,
- rețeaua ei. - Vrei ca eu
să îi fac jocul mai departe ?
Exact asta am nevoie să faci, da. Ca și cum nimic nu s-a schimbat.
Howard, trebuie să-mi vină niște oaspeți.
Oameni de la birou ...
Vrei să-i expun de bună voie la asta ?
E soția ta, Peter. Zâmbește
și joacă jocul.
1996.
NOIEMBRIE 2013
Îmi poate spune cineva de ce a fost important acest an ?
Ethel ?
De unde să știu ?
Nu eram născută.
Trecerea a fost descoperită prima dată în 1987.
Ani întregi, lumile noastre au fost aproape identice.
Abia în 1996, când gripa lor a ucis milioane dintre oamenii noștri,
totul a devenit diferit.
Cine-mi poate spune despre aceste diferențe ?
Isabel.
- Țigările. - Bun.
Țările europene au interzis vânzarea tutunului în 1999.
Telefoanele lor sunt mai bune.
Da, au făcut câteva progrese pe care noi nu le-am putut face.
Și încă mai mănâncă porc.
Adevărat.
Partea lor n-a suferit de virusul care a fost transmis porcilor noștri.
În lumea lor, porcii încă mai umblă liberi.
Altceva ?
Ethel, mai stai puțin, te rog.
Cum ești ?
Ca o mică Annie Orfana.
Îmi amintesc de prima mea săptămână aici.
- Nu credeam că voi reuși. - Da.
Acum uită-te la tine.
Să-ți dau un pont de supraviețuire.
Atitudinea ta va îndepărta oamenii.
E un documentar despre zebre.
Cele protejate de turmă supraviețuiesc migrației,
dar cele care umblă singure, sunt mâncate primele.
Zebre ?
Despre ce naiba vorbești ?
Nu e mereu ușor.
Dă-mi puțin timp cu ea.
Ce s-a întâmplat ?
Aparent, a cerut-o într-o vacanță.
Se căsătorește cu el ?
Tatăl ei l-a pus pe drumul spre Director la Strategie.
N-a vrut ca fiica lui să se căsătorească sub nivelul ei.
Dar abia se cunosc.
Clare, nu cred că-ți dai seama ce cadou ne-a fost dat.
Un soț la Strategie.
N-am mai plasat un agent atât de sus.
Trebuie să se întâmple acum.
Odată ce a fost promovat, va fi verificat și monitorizat.
Va fi mai greu să te plasăm atunci.
Tu vei fi cea care schimbă totul.
Avem un prieten apropiat.
Se ocupă de toate chestiunile de tranziție dincolo.
Bună, dragă.
Am auzit atât de multe despre tine.
Mira mi-a spus că ai fost bine pregătită.
Am făcut o identitate pentru tine sub numele de Claudia Amin.
Vei fi parte dintr-o reprezentanță diplomatică.
Oamenii noștri te vor duce la Trecere,
dar odată înăuntru, vei fi pe cont propriu.
Scopul călătoriei, d-nă Amin ?
Suportul diplomatic al ambasadei.
Odată ajunsă pe partea lor, traversezi podul,
urmezi Râul Spree către Vest până la casa sigură.
Acolo îți vei întâlni contactul.
Bărbatul care va fi singura linie de legătură cât vei sta acolo.
Se numește Claude Lambert.
Puțin cam mitocan, dar poți avea încredere în el.
Cum a fost drumul ?
Când sunt introdusă ?
Draga mea.
Să ne înțelegem.
Prietenii tăi și cu mine avem un aranjament special.
Dar pentru tine sunt doar un mesager.
Înțelegi ?
Bun.
Cum dau de tine ?
Dacă am nevoie.
Nu avem nevoie de oameni.
Îi vrem.
Poftim.
Ține asta.
Trebuie înlocuită la fiecare 12 luni.
Dacă ești descoperită, consideră-l singurul tău mod de scăpare.
Nu, ascultă-mă.
Știu că vremea nu e grozavă,
dar ia-ți aparatul și mergem la Spree.
Mergem într-o călătorie cu barca.
Nu, e perfect. Nu sunt turiști în timpul ăsta al anului.
Da, mâncăm ceva după.
Ne vedem acolo, bine ?
Bun, ne vedem curând.
Ți-ai lăsat gunoiul afară din nou.
A trebuit să-l duc jos singură.
Și genunchiul meu, e umflat ca un grapefruit.
D-nă Kupferberg, îmi pare rău pentru gunoi.
Nu se va mai repeta. Însănătoșire grabnică.
La naiba. Am uitat laptele.
Bună, iubitule.
Nu, mă pregătesc de culcare.
Și ție, Peter.
Vise plăcute.
Și ție, Peter.
Am dat peste el la bancă, ieri ...
Simte-te ca acasă.
- Joel. - Mulțumesc pentru invitație.
Mă bucur că ați ajuns.
Bine ați venit.
A trecut atât timp.
Mariel, Friedrich.
- Clare. - Bună.
- Unde e sărbătoritul ? - Acolo.
- Și se va bucura să te vadă. - Mulțumesc.
Îmi place colierul tău.
Mulțumesc. E din Croația.
Bună, amice.
La mulți ani.
- Ce să-ți aduc ? - Iau una din astea.
- Are numele tău pe ea. - Mulțumesc.
- Noroc. - Tati.
Dă-mi haina, iubitule.
Mulțumesc, scumpo.
- Scumpo. - Iată-l.
- Arăți atât de bine. - Mulțumesc.
Alt an, nu ?
- Cu alt an mai aproape de moarte. - E un fel de a privi.
Unde e nepoata mea ?
Am dus-o la culcare, nu ?
Nu, ți-am zis s-o ții trează pentru mine.
Tată, era ora ei de culcare.
Mereu o ascunzi de mine.
Mereu o ascunzi. O să arunc o privire.
- Arunc o privire mică. - Bine, du-te.
Puțin.
Al câtelea e ăsta ?
- Pentru ce bem ? - Pentru noi începuturi.
Ce zici să plecăm de aici ?
- Obraznic. - Noroc.
O să-mi fie dor de locul ăsta.
- Da ? - Chiar și d-na Kupferberg.
Trebuie să recunosc, eu
voi fi mulțumit să n-o mai văd pe cotoroanța aia din nou.
E un supraviețuitor al Holocaustului.
Are dreptul să fie așa.
Care e prenumele ei ?
Lillian.
Lilly.
Dar preferă să fie o doamnă.
Tu vei fi curând.
D-na Quayle.
Peter, cred că sunt pregătită.
Pregătită ?
Da, nu vreau să mai aștept.
Ești sigură ?
Sunt sigură.
E în regulă ?
Cred că da.
Vrei să încerci să treci deasupra mea ?
Da.
Bine.
Ești bine ?
Da, promit.
Cum e ?
Bine.
Cum e de acord cineva să-și petreacă viața cu altcineva,
căruia nu i-a tras-o, nu voi înțelege niciodată.
Ca și cum ai cumpăra o rochie pe care n-ai încercat-o.
Ce ar trebui să fac ?
Ești virgină ?
Va trebui să se schimbe.
Dacă vrei ca schimbul tău să fie autentic.
Nu ți se poate sparge rozeta de două ori.
E o frază crudă, știu, dar e foarte ilustrativă.
Te-aș putea ajuta.
Ce dorești ?
Whisky.
Mulțumesc.
Îți place ?
Vreau să fiu deasupra.
Bine.
Bună seara tuturor.
Aș vrea să vă mulțumesc că ați venit.
Știu cum ne bucurăm de timpul petrecut separat,
deci, să veniți și să arătați respect pentru selinitatea mea care se apropie ...
la naiba, senilitate.
Iisuse !
Aș vrea să mulțumesc soției mele minunate Clare
pentru organizare.
Așa e !
Vinul e divin, dragă.
- La fel și whisky-ul. - Vorbind de alcool ...
- Ai vrea ? - Da.
N-am teminat încă, de fapt.
Îmi pare rău, n-am terminat.
Aproape.
Câte zile de naștere am sărbătorit împreună, Clare ?
Prea multe.
- Îmi amintesc de prima. - Se răcește masa, Peter. Haide.
Purtai rochia aia roșie.
Preferata ta.
Aniversarea de 26 de ani.
De 25, de fapt.
Dar înainte de asta, de fapt, am știut că Clare e aleasa mea.
Îți amintești de meciul ăla de rugby, dragă ?
Puternicii Saracens.
Nu ?
Stai, cu cine jucam ?
Am băut prea mult.
Nu-ți amintești ?
Dar îți plăcea.
Harlequins.
Am câștigat, 23-13, nu ?
Și ți-ai vărsat halba pe fanul ăla nervos din rândul ...
- din rândul de sub noi. - Nu. Tu ai fost.
Am luat vina asupra mea pentru că era de 4 ori cât tine.
Asta e treaba cu soția mea ...
Mereu cu capul pe umeri.
Pentru cea de care m-am îndrăgostit.
Pentru Clare !
Elizabeth. Lizzy.
Prieten de familie.
Lucrează pentru Bundestag.
Se întâlnește cu inginerul Gerard Andre.
Și Laura.
Laura Fancher.
Laura. Verișoara a treia.
Divorțată recent.
Fără partener.
- Așteaptă ! - Nu mă mai urmări.
Clare, nu fă asta.
- Ieși ! - Clare. Bine, Clare.
Dă-mi un minut.
De ce să cred un cuvânt ?
Ai promis că nu mai vorbești cu ea. Acum câteva luni.
E o prietenă.
Serios ? Asemenea SMS-uri trimiți prietenilor tăi ?
Mă gândesc la picioarele tale și la totul dintre ele ?
Nu înseamnă nimic.
Iisuse, Peter, cât de proastă mă crezi ?
- Evident nu ești proastă ... - Te-ai culcat cu ea ?
De când te-ai culcat cu mine, după ce m-am oferit ție.
- Nu, n-aș face asta niciodată. - Dar înainte ?
- Te rog, ascultă, te iubesc ... - Am așteptat întreaga viață
să fac sex, pentru că însemna ceva pentru mine.
Acum, toată lumea și-o trage ca animalele,
- ca și cum nimic nu mai e special. - Tu ești ...
Ești plin de vrăjeală !
S-a terminat.
Vreau să pleci.
Vor s-o facă.
Au zis să o rezolvi.
Nunta a fost anulată.
Rezolv-o repede, înainte să scape de sub control.
Fata era pe punctul de a se mărita cu un director adjunct.
Nu cred că ești suficient de naivă să crezi
că vei avea vreo valoare pentru misiune dacă n-o face.
Ai suficienți bani.
Angajează o echipă și treci la treabă.
Acum.
Trebuie să pară a spargere.
Să doară ?
Zic și eu,
oricine e tipa asta,
dacă vrei să trimiți un mesaj, poate fi dureros.
Am zis eu să-i trimitem un mesaj ?
Bun.
- Ce vrei ? ! - Taci, femeie !
Ești bine ?
A scăpat.
Fuge la parter.
Vecina, cred că ne-a văzut.
Sunteți rude ?
Scapă de cadavru.
Fără să poate fi identificată.
Îi luăm portofelul.
Dinții și degetele.
Și mai e ceva.
Vreau să mă răniți.
Rău.
Ești bine ?
Îmi pare rău.
Nu, mie îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău.
Te iubesc atât de mult.
Roland, te rog, sări peste violență.
Și-a rupt ambele picioare.
N-a putut merge 6 luni.
Fetița mea era nefericită.
- Îi place să pună povestea asta. - Da, pentru că sunt atât de mândru ...
cât nu mi-am putut imagina.
Mulțumesc, tată.
E bine ?
Da.
Nu cred că-i place să-și amintească de propria mortalitate.
Cui îi place ?
Noapte bună.
- Mariel. - Mulțumesc că ne-ați invitat.
Aveți grijă.
Vrei să-mi ții companie cât timp ...
Cred că ar trebui să lăsăm cuplul
- să se odihnească, nu ? - Bine.
Cred că aș putea să las asta să treacă o noapte.
Da, ar trebui.
Dă-i-o înapoi lui Peter și mulțumește-i oricum
și la mulți ani.
Noapte bună, dragă.
Noapte bună.
Te iubesc.
Cred că Mariel și Friedrich se ceartă.
Abia i-a zis un cuvânt ei, toată seara.
Ai ținut un adevărat toast.
Da, eram nostalgic.
Am văzut.
Îți place să privești înapoi, Clare ?
Îți place să ...
reflectezi asupra vieții tale ?
- A familiei tale ? - Ești beat.
Dar tu ești mereu atât de calmă.
Nu ?
Îmi dau toată silința,
muncesc să-ți ofer seara perfectă ...
Seara perfectă dintr-o viață perfectă.
Știi totul despre ea, nu ?
Știi fiecare mic detaliu.
Sau tu ai fost,
jucându-mă tot timpul ăsta ?
Spune-mi ...
Clare.
Unde s-a sfârșit ea
și unde ai început tu ?
Măcar i-am tras-o soției mele ?
- Vrei să mi-o tragi ? - Am zi soția mea !
Așa scapi, Clare ?
Dacă ești prinsă, înghiți puțin și totul dispare ?
- Du-te naibii ! - Ia-o, spionul naibii !
Îți ofer o cale de ieșire. Ia-o !
Nu ajută cu nimic, Peter.
Am lăsat-o să se strice.
A expirat.
Înțelegi ?
Toată viața mea, n-am avut nimic al meu.
Dar lucrurile s-au schimbat.
Cum ?
Las-o o clipă.
Cum a știut cum să ...
Pentru că, scumpo, e a ta.
Cum o veți numi ?
Pentru evidența populației.
Spencer.
O numim Spencer.